LIVET MED LARKINS
- La du an på denne Winters-dama? - Nei. Iallfall har jeg ikke...
- I seng, Victoria! - Jeg vil høre hva Charley gjorde.
- Jeg teller til tre... - Jeg må jo lære om livet.
Raske på.
Fortell oss hvorfor du tror at Mariette har forlatt deg.
Denne personen, miss Winters...
"Snøret-i-bånn"-Marion.
Hører jeg et pip til, blir det bråk. Skjønner?
"Snøret-i-bånn"-Marion. Litt av et navn.
Hun løper etter alle mannfolkene hun ser.
Hun driver en geskjeft på si...
Ferieturer. Hun fikk skatteproblemer.
Hvordan fikk hun vite om deg?
- Av meg. - Deg?
Charley var på utkikk etter en liten ekstrajobb.
Hun sa hun trengte en regnskapsfører.
Så, mens du finkjemmet regnskapene hennes, -
- kom Mariette inn idet du kom til det springende punkt.
Jeg ville ikke sagt det sånn, men... jo, på en måte.
- Hun lå oppå ham i humlehagen. - Oppå ham?
Ikke fullt så ille som under ham, men likevel.
- Hvorfor oppsøkte hun ham, da? - Charley hjalp henne med skatten.
Kanskje det bare var det.
- Jeg så at hun kysset ham! - Men kysset han henne?
- Kom, jeg skal kjøre deg hjem. - Jeg vil ikke hjem.
- Du må snakke med Charley. - Hva er det å snakke om?
Det vet du ikke før du setter i gang.
Jeg har aldri lagt skjul på at jeg er svak for deg, Mariette.
Men du har mann og barn.
Og et problem som må drøftes. Kom nå.
Takk.
Det var vel Tom Sargent, det.
Det er best jeg ligger her inne i natt.
Som du vil.
Robert!
- Hvor hadde du tenkt deg hen? - Ut og plaffe ned noe.
Hva vil du gjøre med dette? De latterliggjorde deg i går.
Hva krever du at jeg skal gjøre?
Heldigvis forstod alle at det bare var en revestrek fra disse Larkins.
På tide at vi kastet hansken.
Jeg har sagt at du skal bearbeide generalen.
Han har stor innflytelse her og er helt blakk.
Du må vinne ham over på vår side.
Her er Mr. Larkin. Dere vil nok gjerne høre hva han har å si.
Bra, Edith. Godt gjort å samle så mange.
De lengter etter å høre hva du har å si.
La oss gjøre et forsøk.
Mr. Larkin vil nå tale. Kan dere ikke komme nærmere?
Mine damer og herremenn. Dere kjenner meg, og jeg kjenner dere.
- Hør! Hør! - Takk, frue.
Jeg vil stille dere et direkte spørsmål:
Rekk opp hånden, de som vil ha et stort sandtak rett utafor stuedøra.
Ingen av dere. Fint! Ikke jeg heller.
La oss høre alle de som vil beholde South Hill som det er, -
- en idyllisk naturperle. Rekk opp hendene!
Skaff meg en beta torsk med pommes frites, Edith.
Vekk fra eiendommen min!
På'n igjen.
- Hei sann, kamerat. - Ikke vær frekk! Forsvinn!
- Jeg trodde dette var allmenning. - Du trodde feil.
- Ikke ifølge det offisielle kartet. - Det er foreldet.
Trykt i fjor.
Forsvinner dere, eller vil dere ha bråk?
Vi vil ikke ha bråk, kamerat.
Vis oss en gyldig grunn til at vi ikke bør være her.
Ellers, la oss være i fred.
Dere har ikke hørt det siste ordet!
Mariette, telefonen ringer!
Hallo?
Der er du, Cedric. Jeg har lett etter deg overalt.
Jeg beklager hvis din kone ble irritert i går.
Håper du tar selvangivelsen min, og at vi fortsatt kan være venner.
- Venner, ja. - Fint.
Hei, Charley... Jeg har med John Blenheim. Si hei til pappa.
Hei. Jeg kjenner jo deg? Har sett deg på skolen på foreldredagen.
Du underviser min datter Primrose Larkin.
Det stemmer. God dag, Mrs. Larkin.
Si fra hvis du trenger noen flere papirer, Cedric.
Ha det.
Takk skal du ha, mams.
Det var med et nødskrik.
De sigøynerne er jo kommet tilbake.
De er ikke lite frekke. Slår leir på allmenningen.
De skader vel ingen.
Å ja? Ville du la dem bo på din eiendom, da?
Vil de det, så er de velkomne.
Ja, ungene er så søte. Som små spurver.
Små tjuveradder.
Du har ingen grunn til å si det! Jeg går godt i lag med sigøynere.
Enda en grunn til ikke å stemme på deg!
- Det er jo et fritt land. - Vær så snill, da!
Vi spiller whist. Dette er ikke noe sted for politisk holmgang.
Mr. Larkin vil tale på det neste sognerådsmøtet.
Da kan alle stille ham spørsmål.
Jeg spiller ut kløver.
Beklager, folkens, jeg må gå.
- Hvordan går det? - Med Charley, mener du?
Det var bryggeriet jeg tenkte på.
Bristow er i England igjen, enten for å betale gjelda si, -
- og da må vi skaffe 3000 pund med goodwill, -
- eller så har han skaffet seg en annen kjøper.
Avtalen vår løper ut den 30. Så da står det ham fritt å selge.
Uansett, jeg tror ikke at banken går med på planen til Charley.
De syns nok den virker for absurd.
Imens jobber Charley og jeg døgnet rundt, uten å komme av flekken.
Nå snakker vi ikke sammen lenger.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre, mams.
Ikke tenk mer på bryggeriet før du har sovet ut.
Jeg tar meg av John Blenheim. Senga på det gamle rommet ditt står klar.
- Jeg vekker deg til middag. - Men jeg må...
Gjør som jeg sier. Marsj!
Mariette... Er det sant at du står i med Tom Sargent?
Nei. Han er bare en å snakke med... en venn.
Tror du virkelig at Charley står i med "Snøret-i-bånn"-Marion?
Virker det ikke litt dumt? En av dere må be om unnskyldning.
Freda, hvor skal du?
God morgen.
Jeg hørte at dere fikk litt bråk i natt.
Forbasket synd. Jeg kan kanskje hjelpe dere.
- Har dere hørt om en viss Larkin? - Hvem?
Han eier gården Home Farm.
Han har masse plass. Han sier dere er hjertelig velkomne.
- Alle oss? - Ja visst.
Home Farm?
En snau kilometer bortover, på venstre side. Umulig å ta feil.
La oss pakke sammen! Vi har fått ny leirplass borti her.
- Hvorfor sa du det? - Det kalles politikk, Robert.
Disse karene er din garanti for en plass i kommunestyret.
Når Larkin finner dem på jordet sitt, har han to valg:
Enten lar han dem bli. Da kan vi beskylde ham for forslumming.
Eller så kaster han dem ut. Hjerterått.
Uansett kan han umulig vinne.
Du gjør jo forretninger med Bristows bryggeri?
- Ja, dessverre. - Vil han ikke punge ut?
Som å sanke ull av en skilpadde.
- Når punget han ut sist? - Tja. Når sank Titanic?
Så du har ikke fått penger de siste par dagene, da?
Er du morsom? Ingen har det. Med flaks får du en femmer til jul.
- Det var godt nytt, Bill. - Hva mener du med det?
Sigøynere!
- God dag. - Mr. Larkin?
- Snilt av Dem. - Hvordan det?
- At De lar oss slå leir her. - Å? Gjør jeg det?
- Det sa dama. - Hvilken dame?
Ha-stemt type. Sammen med en fyr med bart. Grevlingaktig.
Kaptein Battersby!
- Mener De at vi ikke får bli her? - Nei, jeg mener ikke det.
- Stiller De til kommunevalget? - Prøver, ja.
Får vi bli, eller?
Siden dere gir meg full støtte, kan jeg ikke nekte.
STEM PÅ LARKIN
Hei, George. Spytt i 45 liter.
Sjekk dekk, olje og radiator. Og stem på Larkin!
- Nå er den i orden, miss Winters. - Kall meg Marion, da.
- Du er helt fantastisk, Stan. - Enkel sak, egentlig.
Jeg er fascinert av biler, men jeg har ikke greie på dem.
La oss ta en drink en kveld. Så kan du fortelle om stempler og dingser.
Så var det regningen...
Nei, nei, du kan spandere en drink på meg.
Vel, hvis du insisterer.
Tusen takk.
Fabelaktig. Skal vedde på at hun aldri betaler et mukk.
Brukbar dag. Jeg tjente fem pund på de gamle redskapene, -
- en femmer på trillebøra og ti pund på traktordeler.
Jeg trenger nok noen kontanter. Må hamstre mat for vinteren.
Ikke poteter. Du husker den gamle hagenissen vi hadde?
Gamle Reg Mantony falt for den.
Jeg byttet den -
- mot en boks traktorolje og 100 kg King Edward-poteter.
Deilig badekar. Bedre enn svømme- bassenget vårt. Færre frosker.
Vil du gi en halv sekk poteter til Charley og Mariette? De trenger hjelp.
Henger det fremdeles en mørk sky over bungalowen deres?
Mariette har jo alltid vært hissig av seg. De er unge, det tar tid.
- Morn, Mariette. - Morn, paps.
Hei, John B. Hvordan går det med smørbukken min?
Mams har sendt over noen poteter. Vi har mer enn nok.
Takk, paps. Matlysten vår er ikke den beste for øyeblikket.
Er du og Charley fremdeles i tottene på hverandre?
Det var ikke jeg som lå i humlehagen med lærerinnen til Primrose.
Jeg fikk øye på hun "Snøret-i-bånn" - Marion i byen.
Jeg tror du tar grundig feil.
- Jeg så henne. Hun lå oppå... - Ja da. La meg få snakke ut.
Hun er sluere enn du aner. Hun er ikke interessert i Charley.
Vet du hva hun er? Hun...
Hun er den type kvinne som bruker menn for å få gjort ting gratis.
Helt sant.
Mine damer og herrer. Min motstander i denne valgkampen -
- har valgt å være vertskap for en flokk sigøynere...
Ja, for en flokk sigøynere. Han er gjestfri, kan man si.
Ut herfra! Husj!
Jeg har intet imot sigøynere, bare man slipper å ha dem som naboer.
Godt sagt, sir.
Og så lenge de ikke går rundt og selger spådomskunster.
Jeg tror det gikk ganske bra.
Jeg så ham betale barna for å smøre over plakatene til Mr. Larkin.
General, der er De!
Min mann og jeg vil så gjerne ta imot Deres råd. Har De tid?
Robert!
Vil du ha en til? Nei?
Din mor og jeg er svært glad i Charley.
Første gang han hit, som ligningsinspektør, -
- visste vi ikke hva vi skulle tro om ham.
Men dere to så ut til å gå riktig godt sammen.
Det gledet oss og vi tenkte: La oss håpe de lykkes med det.
Det er ikke lett. Ekteskapet er en vanskelig sak.
Jeg mener at ekteskap minner litt om det å kjøpe ny bil.
Du ser den og tenker:
"Dette blir fe'menalt. Slik skal det alltid være." Men det blir det ikke.
Det hender at den må på verksted. Og noen må det oftere enn andre.
Men du og Charley ser ut til å gå godt i lag.
Dere har forandret dere, blitt mer voksne.
Du har gitt ham enorm selvtillit.
Det jeg prøver å si er -
- at dere to er ikke alene. Dere har familien i ryggen.
Glem ikke bort de som er glade i dere.
Herregud, er klokka så mange?
Jeg skulle vært på møte i landsbyen for 5 minutter siden.
Hva het den kvinnelige banksjefen du oppsøkte?
Diana Parker? Hvordan det?
Man vet aldri. Kanskje jeg får bruk for et lån.
Tonnevis av prima sand bare venter på å bli gravd ut på South Hill.
Robert og jeg skal stifte et selskap for å utnytte forekomsten.
Vi... Freda tenkte at De kanskje var interessert i å bli direktør.
Ikke administrerende. Men godt betalt.
Men penger er sikkert det siste De tenker på.
- For en hyggelig overraskelse. - Jeg var på vei til Ashford.
Så tenkte jeg: La oss kjøpe fyrverkeri til bålfesten.
Kan jeg få tomatbønner på toast på den kaféen i Storgata?
Tomatbønner på toast skal bli!
Straks tilbake. Sitt her og vokt fyrverkeriet med ditt liv.
God morgen, Mrs. Daws.
God morgen, general. Har ikke sett Dem på lenge.
Jeg har vært opptatt med dette valget.
Derfor har jeg ikke rukket å gjøre opp med Dem.
Jeg ber så meget om unnskyldning. La meg se. Det var...
7 pund, 13 shilling og 9 pence. Ikke rør fyrverkeriet!
Miss Pilchester, mønsterboka du bestilte er kommet.
God morgen, miss Pilchester. Og et par frimerker på disse.
- Å? Strøm- og telefonregning? - Ja, jeg har hatt litt vinnerflaks.
Miss Pilchester, kanskje vi to skal...
Ja, her er vi. Rett nedi gata her.
Jeg skulle ikke ha latt meg overtale til å komme.
De må ikke ombestemme Dem...
Jeg føler at det De foreslår, ikke er moralsk forsvarlig.
Slike saker bør gå gjennom de rette kanaler.
Første gang jeg så Dem, tenkte jeg:
Her er en kvinne som vet grei beskjed, -
- en kvinne som er rettskaffen og hederlig, -
- en kvinne som vil kjempe mot uretten.
Dette er ikke tid for tvil.
De vil ikke la Bristow slippe unna med lureri av uskyldige folk, vel?
Jeg vil ikke si det så sterkt, men...
Jeg må tilstå at jeg er ganske fengslet av planen Deres.
- Så her er det? - Ja, Bristows kvalitetsøl.
Faktisk er det ikke Mr. Bristows.
Det er praktisk talt Deres, sterkt belånt som det er i banken.
Hei, Fred. Jeg visste ikke at du solgte Bristows øl.
Denne gjengen kom bare for å få en gratis drink.
Ernest Bristow. Vi har visst ikke hilst?
- Sidney Larkin. - Er De krovert?
Nei, jeg står helst på den andre sida av disken.
Forsyn Dem. Ølet har aldri smakt bedre.
Tom Sargent, min sjefsbrygger.
- Hva gjør De her? - Jeg skal kjøpe et bryggeri.
Vent, så får du høre.
Klar? Vi går til aksjon. Hold Dem fast.
Det ante meg at dere kom for å få gratis øl.
Mr. Bristow, kan jeg få et ord?
Min datter og mannen hennes solgte humle til deg i sommer.
- De har ennå ikke fått betalt. - Sjekken er i posten.
Det sa De for 3 måneder siden.
Det samme forteller Bill Jackson og leverandører over hele distriktet.
- Hver sak for seg. - Nei, saken bør drøftes nå.
Jeg har sendt sjekk til banken. Drøft det med banksjefen.
- Vi drøfter det for banksjefen nå. - Jeg har ikke tid for spøk.
Jeg er Diana Parker. Vi har ikke hilst, da De har vært i utlandet.
- Diana...? - Parker. Deres nye banksjef.
Vi har ikke mottatt en eneste penny fra Dem til dekning av gjeld, -
- inklusive forfalte renter som De skylder oss.
Vi eier et bryggeri!
Vi er et vinnerlag! Jeg glemte nesten...
Ta på deg en sånn.
Vi må sørge for at det andre Larkin-laget vinner også.
Vi eier et bryggeri nå. Klart vi kan hjelpe. Og der kommer bussen!
Har du litt tid?
- Er det noe i veien? - Det er nok det.
- Vi har skaffet deg mye trøbbel. - Hvordan det?
Du vil jo vinne dette valget? Du har bedre sjanser om vi ikke blir her.
Så vi har bestemt oss for å dra videre.
- Nei, dere må ikke dra. - Hvorfor ikke?
Det vil se ut som om jeg har kastet dere ut.
Om kommunestyret forlangte at jeg bad dere reise, -
- ville jeg bedt dem stappe jobben sin opp i nøttehekken.
Du burde slippe flere slagsmål. Og få navnet ditt i avisa.
Slik er politikken. Vil dere virkelig gjøre meg en tjeneste, så blir dere.
- Vi kan hjelpe deg med dette. - Sånn skal det låte!
Alt dette skal på bålet.
- Skal du ha møte i kveld? - Ja, på lokalet.
Venner, romere og overløpere, lån meg deres landsmenn!
Bra.
Mine damer og herrer.
Som dere vet, måtte de to siste møtene utsettes -
- på grunn av utidige avbrytelser fra gulvet.
Jeg håper at noe slikt ikke vil forekomme i kveld.
Mr. Sidney Larkin!
Som Romeo sa til Julie:
"Jeg har ikke kommet for å holde noen tale."
Nei, det jeg egentlig ville si var...
Da jeg første gang kom til denne bygda, var jeg bare guttungen.
Jeg kom fra Sidcup med mor og far og to tanter for å plukke humler.
Bare herrefolk og godseiere gikk glipp av humleplukkinga.
De har aldri opplevd noe sånt.
All skjemtingen og moroa og det folkelige samværet...
Og alle jentene.
Det var mer enn bare et par ukers innhøsting.
Det var en hel livsstil.
Det var varmt, vennskapelig, jordnært.
Jeg visste fra det øyeblikket at her ville jeg bo.
Så jeg kom stadig tilbake.
Og en dag traff jeg ei vakker jente her fra Kent.
Så slo jeg meg ned i denne delen av verden, -
- som de kaller Englands hage.
Og tro meg, det er det vakreste stedet i verden.
Jeg vil beholde det slik.
Velger dere meg, er det nettopp det jeg vil prøve å gjøre.
Fordi jeg elsker Kent. Som jeg elsker mine egne.
Det var det jeg egentlig ville si. Takk.
En deilig kopp te nå!
- Paps, du har jo greie på hester? - Klart det.
Det gjelder hesteveddeløp.
Hvordan bestemmer man seg for hvilken hest man skal satse på?
Du ser på de hestene som skal delta.
Hestene og rytterne, så sjekker du formen.
Hva de har prestert tidligere. Om de er vinnere eller har tapt mye.
Når det har regnet eller når banen er hard.
Så setter du penger på den som har gjort det best?
- Hvorfor vil du vite dette? - Noen av elevene har laget ei bok.
- Hva er det dere vedder på? - Valget, selvsagt.
Jaha. Ut med det. Hva er mine odds?
- 3 mot 1. - Ja vel.
- Og kaptein Battersby? - 50-50.
Jeg vil ikke høre mer, takk.
- Vi har satset på deg, paps. - Får håpe det!
Victoria var redd for å tape pengene sine.
Så jeg satte 6 pence på Battersby også.
VALGLOKALE
- Hei, George. - Jeg ville si adjø og lykke til.
Ikke dra ennå. Det beste gjenstår.
Vi må videre. Vinterkvarter i New Forest. Lang etappe.
Du og frua skal gå med disse i dag, så vinner du valget.
Det blir den heldigste dagen i ditt liv.
- God morgen, miss Pilchester. - Judas!
Stem på kaptein Robert Battersby.
Å, herregud!
Se å dra videre!
Jeg antar at du stemmer på dem.
For 30 sølvstykker! Iskariot!
Miss Pilchester, forklar denne merkelige oppførsel!
Quisling!
Ja, jeg vet hvor jeg skal gå.
- Jeg vil ikke gjøre dette lenger. - Paps blir så takknemlig.
Dette er ingen jobb for jenter for unge damer.
- Vi burde fått tak i en mann. - Menn er alt du tenker på.
Du er verre enn "Snøret-i-bånn"-Marion.
Gratis øl!
Vet du hva, Flo?
Uansett resultatet i dag, så har jeg oppnådd ett mål:
- Jeg har en brygger i familien. - Du blir tørst ved tanken!
- Mønsterboken min er jo kommet? - Ja, jeg skal hente den.
SJELDEN FØRSTEUTGAVE Eks-offiser gjør heldig loftsfunn
- Å, dette er forferdelig! - Hva er det?
Jeg har gjort noe helt utilgivelig. Ærekrenket en rettskaffen mann!
Så, så. Hva er det som har hendt?
"Sjelden førsteutgave dukker opp på auksjon."
"Eks-offiser gjør heldig loftsfunn. 250 guineas for lite kjent arbeid."
Å, hva har jeg gjort?
Det er ulovlig. Dere bestikker folk for å stemme på Larkin.
- Dere gir tilhengerne gratis øl. - Vi gir til alle.
Til og med folk som stemmer på mannen Deres. Lyst på et glass?
- Hvor er den idiotiske politimannen? - Rett bak Dem, frue.
Arrester dem!
Nei, de gjør ikke noe ulovlig når de ikke tar seg betalt for det.
Og de gir til alle og enhver.
Hvis det er noen som bryter loven, er det Dem.
Jeg hadde ikke tenkt å ta opp saken før valget var over.
- Men De gir meg intet valg. - Hva er det De prater om?
- Om valgfusk. - Hva behager?
De ville bruke min innflytelse i distriktet til Deres manns fordel.
Jeg nekter å stå her og fornærmes av denne blærete, gamle idioten.
Robert, vi skal hjem.
- Beklager, jeg må løpe. - Ha det, major.
Så synd.
- Likandes kar, i grunnen. - Interessant, det der med golfen.
Hva gjør vi nå? Slenger omkring og venter?
Jeg kan ikke stå her. Må gjøre i stand til festen.
Vent, hva skal jeg...
Jeg er så lei meg. Så uverdig av meg. Kan du noensinne tilgi?
Jeg ante ikke at du hadde en så kløktig plan.
Helt forståelig. Jeg brukte et gammelt triks fra Indiahæren.
Vi brukte det mot mulige mytterister:
Gi dem spillerom nok, så vil de grave sin egen grav.
La oss ta en drink.
Jeg fikk nettopp en idé.
- Jeg håper den er fin. - Du vil neppe mislike den.
Vi må lansere en reklame- kampanje for bryggeriet.
Til det trenger vi et nytt merkenavn.
Blenheim Beers.
Blenheim øl.
Fe'menalt.
Det er vinter i lufta.
- La oss komme i gang. - Tenk om det ikke blir noe å feire.
Generalen er her med miss Pilchester.
Gudskjelov. Jeg åpner ei flaske enten det gikk godt eller dårlig.
Jeg vil nå kunngjøre resultatet av kommunevalget.
Som ble holdt i dag, den 5. november 1959.
Kaptein Robert Battersby: 298 stemmer.
Mr. Sidney Larkin:
532 stemmer.
Får jeg låne den? Takk.
Mine damer og herrer. Jeg har skrevet noen ord -
- med tanke på et slikt resultat.
Jeg vil gjerne dele dem med dere nå i denne stund.